Úterý, 17. ledna 2012Zprávy z médií
Podle nového zákona o zdravotních službách, který má vzejít v platnost od dubna tohoto roku, nesmějí nemocnice vybírat poplatky jen za to, že nastávající otcové drží u porodu svou partnerku za ruku. Poplatek ve výši i tisíce korun je přitom v českých porodnicích běžnou praxí.
Některé nemocnice vybírají stovky, jinde se částka vyšplhá až na tisíc korun. Změnit by to měl nový zákon o zdravotnických službách. Ten je v mnoha ohledech jasnější než nynější zákon o péči o zdraví lidu z roku 1966, uvádí Lidové noviny.
Podle právničky Ligy lidských práv Zuzany Candiglioty by se za otce u porodu nemělo platit ani podle současného zákona, protože v opačném případě to může omezovat právo rodičky a dítěte na kontakt s blízkými osobami.
„Porodnice za to neměly vybírat ani teď. Vyplývá to z mezinárodní úmluvy. V novém zákoně se to ale zcela objasňuje, nemůže to nikdo zpochybňovat. Pokud od toho nemocnice neustoupí, soudy budou rozhodovat ve prospěch rodičů,“ uvedla pro LN Candigliota.
Nemocnice se na platnost nového zákona teprve připravují. Že by se však od dubna přestaly hradit poplatky za otce u porodu všude, rodičky nemohou očekávat. Ani ministerstvo zdravotnictví, které zákon připravovalo, „svým“ fakultním nemocnicím poplatky za otce u porodu nezakazuje.
„Žádný takový pokyn od nás fakultní nemocnice nedostaly,“ potvrdil mluvčí resortu Vlastimil Sršeň.
Otce u porodu pojišťovny nemocnicím nehradí
Většina porodnic se doposud opírala o právní názor, že za přítomnost otce u porodu vybírat peníze může, protože náklady spojené s ním zdravotní pojišťovny zařízením neplatí. A na co nepřispěje pojišťovna, to může nemocnice vybrat na poplatcích.
„Jde o nadstandard, za který je třeba platit stejně tak jako třeba za samostatný pokoj a podobně,“ řekl mluvčí Nemocnice Na Bulovce Martin Šalek. Bulovka za tatínky u porodu účtuje tisíc korun.
A podle Šalka je to oprávněná částka, protože přítomnost otce nemocnici něco stojí. „Část personálu se mu musí věnovat, odpovídat na jeho dotazy. Navíc máte i tatínky, kteří ten okamžik neunesou a omdlí, udělá se jim nevolno a podobně,“ dodal Šalek.
Nemocnicím podobné poplatky hodně pomáhají, doprovod si totiž přeje asi polovina rodiček a větší porodnice si tak mohou vydělat i desetitisíce korun měsíčně. Tyto peníze by jim mohly od dubna chybět.
„Fakultní nemocnice Královské Vinohrady z tohoto zdroje dotuje nákup materiálu používaného při porodu. Třeba samovstřebatelné stehy, které pro rodičky představují vyšší komfort,“ uvedl mluvčí nemocnice Lukáš Matýsek s tím, že od zdravotních pojišťoven dostane nemocnice za vedení normálního porodu asi 2 000 korun.
Samotný porod je však mnohem nákladnější, protože je třeba zaplatit mzdy, přístroje, energie či materiál. Proto si Vinohrady vypomáhají částkou 500 korun za otce u porodu.
Argumenty, že nemocnice má s přítomností otce mnohem větší výdaje, však právnička Candigliota nepřijímá. „V případě jednoho tatínka, který chce podávat žalobu na ústeckou nemocnici, byly jediné prokazatelné náklady plášť a návleky na nohou. Ty stojí řádově desítky korun. Nemocnice ale vybírají stovky až tisíce,“ oponuje s tím, že stejně absurdní je i povinný předporodní kurz pro otce, když na něm nikdo žádné zákroky neprovádí.
Článek byl pulikován dne 17. 1. 2012 na zpravy.idnes.cz a naleznete jej zde.
Autorkou článku je Martina Procházková, www.idnes.cz.
Středa, 30. listopadu 2011Zprávy z médií
Šéfka Unie porodních asistentek Ivana Königsmarková si musí hledat novou práci. Odvolací pražský městský soud jí včera potvrdil zářijový rozsudek obvodních soudců z Prahy 3, podle něhož svými chybami při vedení domácího porodu v červenci 2009 způsobila závažné zdravotní následky novorozeného chlapečka.
Malý Anatol po narození nedýchal, měl těžké poškození mozku, končetin i mentální retardaci a nakonec po dvaceti měsících na následky nepovedeného porodu letos v březnu zemřel.
Pojišťovně 2,7 miliónu
Oba soudy se shodly, že se Königsmarková dopustila na dítěti těžkého ublížení na zdraví z nedbalosti, za což si vysloužila dvouletou podmínku s pětiletou zkušební dobou, ale především pak zákaz činnosti porodní asistentky na dobu pěti let. Navíc musí zaplatit pojišťovně 2,7 miliónu korun.
„Trest pro mě znamená, že ode dneška jdu na úřad práce, protože jsem nezaměstnaná, a nevím, co budu dělat. Asi se budu muset odstěhovat z bytu. Jistě si podám dovolání, protože jsem v šoku, co je možné v tomto právním demokratickém státě,“ reagovala rozhořčeně na zamítnuté odvolání Königsmarková.
„Odmítám svoji vinu. To, že umře dítě, se stává i v porodnicích a my jsme zapomněli v porodnictví počítat s přírodou, která není dokonalá. Někdy se může stát něco, co prostě není možné absolutně předvídat. Může se tedy stát, že při porodu zemře dítě bez jakékoli příčiny a zavinění,“ podotkla.
Do jednací síně ji přišla podpořit zástupkyně Ligy lidských práv i řada maminek, jejichž domácí porody v minulosti vedla. Její příznivci už vybrali ve sbírce pro ni přes 300 tisíc korun na uhrazení škody pojišťovně.
Její advokáti se včera při odvolání snažili svalit vinu jak na maminku dítěte kvůli tomu, že asistentce o svých komplikacích u dvou předchozích porodů nic neřekla, tak na lékařku záchranky, která dítě na místě pak resuscitovala. Podle obhájců špatně.
Na otázku Práva, jak si ale vysvětluje smrt chlapečka, Königsmarková odpověděla: „To se prostě někdy stane jenom tak.“
Podle soudů nedodržela správný postup a chybila hned několikrát. Například prý adekvátně rodičku nevyšetřila, ale především včas nezareagovala na zásadní okamžik, kdy se běžný (fyziologický) porod změnil na porod patologický.
„Od té doby už obžalovaná vůbec neměla oprávnění porod vést,“ uvedla předsedkyně odvolacího senátu Hana Hubáčková. Podle soudů měla porodní asistentka okamžitě zajistit převoz ženy do nemocnice a nepokračovat sama bez pomoci a patřičného technického zázemí v porodu. Při něm došlo k těžkému přidušení dítěte, přičemž podle znalců Königsmarková nezajistila novorozenci řádnou resuscitační péči, dýchání či udržení potřebné teploty těla. Chlapeček proto utrpěl vážná poškození a nakonec na následky nepovedeného porodu zemřel.
Policie se případu chopila na základě trestního oznámení ministerstva zdravotnictví, na kterém včera Königsmarková nenechala nit suchou.
Je to mafie, řekla
„Je to normální spolčení mafie – ministerstvo zdravotnictví, gynekologickoporodnická společnost, Poslanecká sněmovna. V zákonech, které se teď v rámci reformy zdravotnictví připravují, porodní asistentka ani neexistuje, přestože nám směrnice EU nařizuje, abychom ji zabudovali do naší legislativy. Ministerstvo se s námi nebaví, lékaři se s námi nebaví, akorát nás osočují, protože jim jde o peníze a o moc,“ nebrala si servítky.
Předseda České neonatologické společnosti Richard Plavka bere její případ jako precedentní.
„My, neonatologové, se samozřejmě obáváme porodů doma, pokud nejsou dobře personálně a kvalifikovaně zabezpečené. Je to určitý precedent pro to, aby se tato aktivita živelně nerozrůstala. Domnívám se, že pokud se tomu udělají určitá pravidla, tak je jistě možné toto v budoucnosti respektovat,“ míní Plavka.
Článek byl publikován dne 30.11. 2011 v deníku Právo.
Autorem článku je Radim Vaculík, deník Právo.
Úterý, 29. listopadu 2011Zprávy z médií
Praha – Za chyby při vedení porodu, po němž novorozenec přišel o zdraví a nakonec i život, dostala prezidentka Unie porodních asistentek Ivana Königsmarková dvouletý trest vězení podmíněně odložený na zkušební dobu pěti let.
„
Rozhodl o tom v úterý Městský soud v Praze, když zamítl její odvolání a potvrdil zářijový verdikt Obvodního soudu pro Prahu 3. Žena se podle soudů dopustila ublížení na zdraví s následkem smrti z nedbalosti. Königsmarková pochybení odmítá.
Dostala i zákaz výkonu povolání porodní asistentky na pět let. Zdravotní pojišťovně musí uhradit výdaje na léčbu dítěte ve výši zhruba 2,7 milionu korun. Úterní rozhodnutí je pravomocné. Königsmarková novinářům řekla, že počítá s dovoláním k Nejvyššímu soudu.
Po vyhlášení rozhodnutí zopakovala, že svou vinu odmítá. „My jsme zapomněli v porodnictví počítat s přírodou. Příroda není dokonalá. Někdy se může stát něco, co prostě absolutně není možné předvídat. Prostě někoho skolí infarkt teď hned. A zrovna tak se může stát, že třeba při porodu zemře dítě bez jakékoliv příčiny, bez jakéhokoli zavinění. To se stává i v nemocnici,“ uvedla. Z verdiktu je prý v šoku, ironicky hovořila o „právním státu“. „Každý krade, korupce na každém kroku, ale porodní asistentky, ty pronásledují,“ dodala Königsmarková.
Její obhájkyně v úterý při zhruba dvouhodinovém přednesu odvolání uvedla, že prvoinstanční rozsudek byl nesprávný a soud dospěl k špatným zjištěním. Porušil prý právo Königsmarkové na spravedlivý proces a právo na obhajobu, když zamítl velkou část jejích návrhů na doplnění důkazů. Ty, které provedl, navíc podle advokátky nesprávně hodnotil, nesvědčí prý o ženině vině. Obhájci tak odvolacímu soudu navrhli, aby porodní asistentku obžaloby zprostil.
Státní zástupce odvolání navrhl zamítnout jako nedůvodné. Odvolací senát mu vyhověl. Rozsudek, uložené tresty i povinnost nahradit škodu označil za správné. Klíčovým důkazem byl podle předsedkyně odvolacího senátu znalecký posudek, podle něhož Königsmarková při porodu nepoznala, že ho již dál nemůže vést porodní asistentka, ale je nutný zásah lékaře.
Königsmarková podle soudů v červenci 2009 v Praze 3 neoprávněně vedla komplikovaný domácí porod. Dostatečně se neinformovala o předchozích porodech rodičky, při kterých se objevily komplikace. Sama pak přehlížela problémy, které žena před porodem i při něm měla, a neposlala ji do nemocnice. Zároveň podle verdiktu neměla dostatečné zázemí na to, aby sama komplikovaný porod provedla. Dítě se při něm začalo dusit a vdechlo zkalenou plodovou vodu. Žena poté podle soudů neprovedla řádnou resuscitaci. Novorozenec skončil s těžce poškozeným mozkem. Dítě přežívalo na přístrojích 20 měsíců, letos v březnu zemřelo.
Měla pouze vyšší tlak, tvrdí asistentka
Königsmarková je přesvědčena o tom, že při porodu nechybovala. Do chvíle, kdy se dítě narodilo, prý nic nenasvědčovalo tomu, že nastanou komplikace. U ženy při prohlídkách zaznamenala pouze vyšší tlak. Advokát Königsmrakové dříve uvedl, že jeho klientka bere vždy jen nerizikové rodičky. Matka chlapce jí prý ale o svých předchozích problémech neřekla.
Částečnou vinu rodičky připustila v září i soudkyně obvodního soudu. Žena podle ní věděla, že její první porod museli lékaři urychlovat, při druhém se dítě na chvíli dusilo. Navíc navštěvovala školu pro porodní asistentky, a věděla tedy o porodech víc než ostatní. Nejela však do nemocnice, i když porod trval téměř 43 hodin. Záchranáře spolu s manželem a Königsmarkovou zavolali až poté, co se chlapec narodil a nedýchal.
Soudkyně obvodního soudu také připustila, že gynekologická a porodnická společnost, ministerstvo zdravotnictví a nemocnice nemají příliš vůle s porodními asistentkami spolupracovat a práci jim neulehčují. Nejsou schopni s nimi najít ohledně domácích porodů kompromisní řešení.
Königsmarkové se v této souvislosti zastala například Liga lidských práv, která spojila její stíhání s „nepřátelským postojem ministerstva zdravotnictví k porodním alternativám“. „Ministerstvo dlouhodobě ignoruje jak práva žen při porodu, která jsou běžná v západních zemích, tak i výzvy mezinárodních orgánů. Místo toho se snaží kriminalizovat neštěstí, které se může stát jak u porodu doma, tak i v porodnici,“ uvedla nevládní organizace ve svém prohlášení.“
Článek byl publikován dne 29.11.2011 na www.denik.cz.
Úterý, 22. listopadu 2011Tiskové zprávy
Česká vláda pod vedením premiéra Jana Fischera se 23. listopadu 2009 omluvila ženám, které byly nedobrovolně sterilizovány. Dodnes však nebyly podniknuty žádné kroky, aby sterilizované ženy získaly také finanční odškodnění. Na to zareagovaly některé neziskové organizace, které vládu vyzvaly, aby situaci změnila.
Jednou z žen, které lékaři provedli při porodu sterilizaci bez informovaného souhlasu a tím jí zabránili mít další děti, je Elena Gorolová, členka Spolku žen postižených nedobrovolnou sterilizací. „Sterilizovali mě proti mé vůli. Jen mi dali nějaký papír k podepsání, ale nikdo mi nevysvětlil, co to je. Až později jsem zjistila, že už nemůžu mít děti. To oni mi vzali možnost mít děti,“ řekla Gorolová.
Eleně Gorolové i všem ostatním postiženým ženám se vláda za protiprávní zákrok před dvěma lety omluvila. Dosáhnout odškodnění však sterilizovaným ženám znemožňuje současná legislativa, podle níž jsou případy promlčeny. „Tisíce žen tak zůstává neodškodněno a Česká republika s tím nic nedělá. Takový přístup vlády je neakceptovatelný,“ uvedl Dezideriu Gergely, ředitel Evropského centra pro práva Romů.
Na lhostejnost vlády proto zareagovaly neziskové organizace Evropské centrum pro práva Romů, Liga lidských práv, Vzájemné soužití a Spolek žen postižených sterilizací. Ty stát vyzývají, aby jednal po vzoru Švédska, kde v minulosti sice také docházelo k neoprávněným sterilizacím, ale vláda se k této skutečnosti postavila čelem a postižené ženy odškodnila. Organizace doporučují, aby i česká vláda ustanovila nezávislou komisi, která zjistí, kolik žen bylo protiprávní sterilizací poškozeno, a následně vytvoří vhodný odškodňovací mechanismus.
Případy řeší i Evropský soud pro lidská práva
Některé případy neoprávněně sterilizovaných žen se dostaly až před Evropský soud pro lidská práva. Ten za odmítavý postoj k odškodnění neoprávněně sterilizovaných žen odsoudil například na začátku listopadu Slovensko, které muselo poškozené ženě odškodné zaplatit. Ke štrasburskému soudu se dostaly i dva případy z České republiky, které jsou tomu slovenskému velmi podobné.
Verdikt v případu případu sterilizované ženy, kterou zastupuje Liga lidských práv, vyřkl letos v létě i Nejvyšší správní soud v Brně.
„Nejvyšší soud změnil rozhodnutí olomouckého Vrchního soudu a rozhodl, že k promlčení nedošlo. Případ je ale natolik specifický, že rozsudek bohužel nemůžeme chápat jako precedent, který by otevíral dveře k odškodnění ostatním sterilizovaným ženám,“ komentovala právnička Ligy Kateřina Červená.
Bližší informace poskytnou:
Sinan Gökcen, PR manažer Evropského centra pro práva Romů, tel.: +36 30 649 1698 (anglicky)
Elena Gorolová, členka Spolku žen postižených nedobrovolnou sterilizací, tel.: 775 761 194
Kateřina Červená, právnička Ligy lidských práv, tel.: 777 701 621
Kumar Vishwanathan, ředitel Vzájemného soužití, tel.: 777 760 191
Nález Nejvyššího soudu je k dispozici zde.
Shrnující tiskovou zprávu věnovanou případům sterilizace u nás najdete zde.
Stanovisko ombudsmana k nuceným sterilizacím romských žen najdete zde.
Rozsudek Evropského soudu pro lidská práva ze Slovenska najdete zde.
Liga lidských práv již dříve zpracovala publikaci „Právní protiopatření proti protiprávní sterilizaci“, která je volně k dispozici zde.
Pátek, 18. listopadu 2011Tiskové zprávy
Valné shromáždění OSN přijalo Úmluvu o právech dítěte 20. listopadu 1989. Tuto neděli tak listina slaví již 22. výročí své platnosti. Podle Úmluvy musí stát mimo jiné dohlížet na to, aby dítěti byla zajištěna lékařská pomoc, bezplatné základní vzdělání i ochrana před mučením nebo sexuálním vykořisťováním. Konvence také podporuje výchovu dětí v rodinném prostředí; ústavní péče by měla být až tím nejzazším možným řešením. Za to je však Česká republika neustále kritizována. Podle OSN totiž žije v ústavech příliš mnoho dětí. (Pokračování textu…)